Russel?
Russel, det er noen her inne!
Russel!
- Kjære, hva er det? Hva er det? - Det var noen her inne.
Jeg har deg. Du er trygg nå.
Det er ingen her, Lauren.
Jeg har deg.
Du...
Vi må vekk herfra.
Jeg vil bare at du skal føle deg trygg.
Ok?
- Jeg elsker deg. - Jeg elsker deg også.
Oi, se på dette stedet.
Lauren.
Russel.
Lance, salgsagent. Her bor vi på 2000-tallet.
Dette er resepsjonisten vår, Dominique.
- Og vedlikeholdsteknikeren, Ryan. - Hyggelig.
Jeg håper at dere vil bo her.
Følg etter meg denne veien.
Vi har syv forskjellige dufter i vestibylen og heisen.
Vi har ansatt interiørdesignere, lysteknikere, akustikkeksperter,
og en feng shui-ekspert for å oppnå best komfort og lyddemping.
Fasilitetene våre består av et toppmoderne treningssenter,
et utendørs svømmebasseng, et spillerom og en kino med 20 seter.
Alle suitene har tilgang til overvåking av alle hovedområdene våre.
Ok. Følg etter meg.
Trådløs belysning, QED-persienner med innebygd solbeskyttelse
og et helintegrert telekommunikasjonssystem.
Ta dere god tid. Se dere gjerne omkring.
Vi går ovenpå.
Hva synes du?
Jeg synes...
...at ingen fortjener å leve så godt.
70 arbeidstimer i uka i tre år, uten ferie.
Vi hadde to prioriteringer: Sikkerhet og ro.
Hvis du ikke vil bo i Fort Knox, så blir det ikke sikrere.
Og hva gjelder ro...
Å bo utenfor byen vil gjøre oss godt.
Ikke sant?
Hva enn du bestemmer...
Vi gjør det.
Kjære...
Det kommer til å bli godt for oss begge.
Det er stort, flott, moderne og trygt.
En forlegenhet av rikdommer.
Men allikevel...?
Jeg vet ikke. Jeg er fortsatt så redd.
Redd for å bli en del av verden igjen.
Redd for å ta opp en pensel.
Det tomme lerretet.
Men...
Hvis jeg ikke slutter å være redd, så kommer jeg til å miste alt.
Ikke sant?
Jeg måtte løse noe i en sak.
Du er veldig vakker.
Hvis det blir for ubehagelig så er vi bare en heistur hjemmefra.
Jeg vet det.
Jeg henter jakka.
Hei, kjære
- Jeg heter Margo. - Hei, Margo. Russel.
- Kona til Scott. - Hyggelig å møte deg.
- Lauren. - Hei, Lauren.
Kom. La oss dumpe ekstrabagasjen.
Phillip Starks, 120.
Arvet farens Fortune 500, markedsførings-og reklamebyrå.
Et geni, og den beste naboen man kan ønske seg.
Gwendolyn Serota-Talal. Gift med en steinrik araber som aldri er her.
Hun har altfor mye tid å bruke på seg selv.
Tim Hoyle. Noe med geovitenskap.
Singel, litt rar, men ufarlig.
Ikke gå langt bort.
Vi har to ting til felles.
- Kan jeg sette meg? - Vær så god.
Det går rykter i huset om at du er kunstner.
Det er jeg.
Jeg har aldri kommet lenger enn å tegne strektegninger.
Men jeg setter pris på impresjonismen,
postimpresjonismen og ekspresjonismen.
Og den andre tingen?
Vi begge misliker cocktailfester.
Ikke vær redd. Det er helt tydelig at du ikke er en "cocktailaner".
Som medlem av "la-meg-slippe-tomprat" har jeg en god nese for sånt.
For vennlige naboer.
Skål.
Det er opptatt!
Jeg hadde mareritt.
- Ali? Hva gjør du her nede? - Jeg hadde mareritt.
Vi går opp igjen, så kan du fortelle alt til meg og mamma.
Det så ut som at du og Margo kom veldig godt over ens.
Hun er...
...forfriskende.
Som litt kokain på en tirsdag?
Visste du at de har en datter?
Ali.
Scott kunne ikke slutte å snakke om henne.
Jeg henter et glass vann. Vil du ha et?
Adopsjon eller naturlig fødsel? Hva er riktig for deg?
Jeg fikk godkjent strykingen, så vi kan levere søknaden på torsdag.
Skulle ikke du jobbe mindre når vi hadde flyttet inn?
Skjønner. Jeg legger ned telefonen.
Det flimret et ord forbi på skjermen.
Hvilket ord?
Det gikk for fort, men jeg lover deg at et ord flimmer forbi på skjermen.
Jeg sier ikke imot deg. Men det er bare satellitt-tv.
Hvis det skjer igjen, så kan Ryan fikse det.
Mamma?
Lauren? Hva er det?
Det er en av beboerne. Se selv.
- Er du sikker? - Ja, det er jeg. Han sto her.
Husk hva Beatrice sa. Nytt miljø kan...
- Det er ikke i hodet mitt. Han var her. - Kjære, dette tar tid.
Skjer det igjen, så ring meg umiddelbart. Vi skal prøve å finne problemet.
Takk.
- Har dere kommet til rette? - Ja.
Ja, det har vi.
Bra.
Takk.
Hallo?
- Er du noen planer til lunsj? - Nei.
Meditatsjon var for treigt, bikram for varmt, kundalini for esoterisk.
Så fant jeg et ashtanga-studio nede på Brookline.
Jeg har gått dit trofast siden det.
Det ser ut til å gjøre deg godt.
Dette er virkelig begynnelsen på et vakkert vennskap.
Kan jeg spørre? Har du lagt merke til noe uvanlig med leiligheten din?
Jeg hører en merkelig lyd,
som om noen har glemt noe på komfyren.
Vi har hatt problemer med gulvvarmen,
og lyset på terrassen lever sitt eget liv.
Men ikke noe støy.
Shangri-La har også sine dårlige sider.
DIREKTØR OG GRUNNLEGGER HENNING DALLQUIST
GENIET BAK DEN HØYTEKNOLOGISKE BYGNINGEN
- Var det ikke musikk på festen? - Jo.
- Det kom nok fra høyttalerne i bygningen. - Nei, jeg har sjekket.
"Beautiful Dreamer" er ikke på spillelista.
Men det forklarer ikke støyen, stemmene eller bildene.
Hva prøver du å si?
Jeg vet at det høres rart ut. Men tenk hvis noen bruker denne bygningen
som et slags eksperiment?
Pinnacle eies av en mann som heter Henning Dallquist.
Han har aksjer i...
Jeg skulle ønske at du ikke så sånn på meg.
Hva gjelder subliminale bilder var Vicary interessant.
Han brukte høyhastighetsprojektorer med blinkende slagord,
"Drikk Cola" og "Spis Popkorn", i fem sekunders intervaller.
Ifølge Vicary økte omsetningen med 60% for popkorn og 20% for cola.
Så det fungerte?
Akkurat den studien ble aldri vitenskapelig godkjent.
Bevisene om suksess var sterkt overdrevet, mest for å selge bøker.
Brukte faren din det i sine kampanjer?
Noen av motstanderne hans prøvde det,
men FCC grep raskt inn, stoppet det, og fikk det til å bli forbudt ved lov.
- Og loven gjelder fortsatt? - Så langt jeg vet.
Ifølge mytene er det butikker som spiller antityveri-beskjeder på høyttalerne
eller hardrockband som maskerer satanistiske meldinger.
Og i dag har vi produktplassering og Internettmarkedsføring,
og alle er tilkoblet døgnet rundt, så FCC har gitt opp.
Hvorfor er du så interessert i dette?
Jeg er faktisk ikke så interessert, men jeg snakket med noen om det nylig
og jeg visste at faren din var i reklamebransjen.
Hva gjør du her ute?
Jeg tenkte bare på den tredje daten vår, da vi så Cirque du Soleil.
Trapesartister som gjorde livsfarlige stunts.
Du tok hånden min og klemte den hardt.
Jeg skulle bare ønske at jeg alltid kan være der
og holde hånda di når du er redd.
Ser vi ingen resultater om seks uker, så øker jeg dosen.
- Og frem til det... - Mye hvile, trening...
...og ikke noe stress.
Jeg vet det.
Jeg sjekket et adopsjonsbyrå her om dagen.
Det var nok for tidlig.
Lauren, dette er et mindre tilbakeslag.
Ok.
FORSTÅ SUBLIMINALE BESKJEDER OG GJENKJENN DEM
HJERNEVASK FORUM OG CHAT
Er dette virkelig?
Det finnes flere metoder for å omgå naturlig filtrering
og få informasjon direkte til hjernen.
Som hva?
Ultralyd, infralyd, pulserende elektromagnetiske felt.
Hvem utvikler dette?
Forsvarsdepartement og medisinske forskningsvirksomheter.
Hvorfor?
Er du der fortsatt?
Jeg tror det skjer med meg.
Unnskyld.
Nei, det er min feil. Jeg hørte deg ikke.
Gangen er lyddempet.
Akkurat.
- Tim Hoyle. - Jeg heter Lauren Curran.
Jeg er ikke en av dem.
Unnskyld?
Jeg ser at du har falt for Phillips uimotståelige sjarme.
- Har du sett ham i det siste? - Nei, jeg har ikke det.
Du kan spørre Lauren selv.
Ali lurer på om du blir med og svømmer.
Ikke glem å sparke med beina.
Flink jente!
Ali?
Lauren, hjelp henne!
Det går bra, jenta mi.
Har du hørt om...
...pulserende elektromagnetiske felt eller skjult hypnose?
Ok. La meg spørre deg om noe.
Hvorfor akkurat deg? Hvorfor hører ikke jeg eller ser noen bilder?
Jeg tror det er medisinene mine.
De opptrer som en slags buffer.
Eller så er det manisk-depresiviteten. Hjernen min fungerer ikke som din.
Føler du deg bra?
Ja, jeg har det bra.
Vi bør gå til Beatrice i morgen.
Jeg trenger ikke det, bare at du hører på meg.
Jeg hører på deg, Lauren.
Konspirasjonsteorier, vrangforestillinger og beskjeder via TV-en.
Skjønner du ikke at det skjer igjen?
Du sørger fortsatt. Og du leger fortsatt.
Alt tar tid.
Ofte mye lenger enn vi vil at det skal ta.
Jeg vet at du er på nett. Kan du snakke med meg?
Ingen tror på meg. Vær så snill, jeg trenger hjelp av deg.
Ring meg.
- Hallo? - Hvorfor meg?
Innleggene dine er smarte, og er godt informert.
Jeg har ingen andre.
- Hallo? - Jeg sender deg krypterte dokumenter.
Passordet er favorittkaféen din.
Telefonen din.
- Er den slått av? - Ja.
Lukk døra.
Du har to minutter.
Det jeg forstår av informasjonen du sendte
er at CIA vil bruke hjernevasking som våpen mot russerne og kineserne.
Men hva har det med...? Hører ikke det til fortiden?
Det er en idé forut for sin tid.
Digital teknologi utvikles, så teori og praksis endelig møtes.
Hva opplever du?
Tvangsbilder, tror jeg.
Og en form for binaurale lyder.
- Jeg sender deg flere dokumenter. - Ok.
Du er ikke paranoid.
Herregud!
Han har hatt en historie med psykiske lidelser.
Vi må vekk herfra, Russel.
Han var syk.
Mer enn det er det ikke.
Jeg vil ikke at noen skal bli skadet.
Hvem snakker du med?
- Jeg trodde at du snakket med noen. - Nei, jeg snakket ikke med noen.
Jeg fikk ikke sove.
Dette er bedre enn varm melk.
- Vil du at jeg blir hjemme? - Nei, jeg klarer meg.
Ring hvis du trenger å snakke. Jeg elsker deg.
Fikk du filene jeg sendte?
Ja.
A-37, lydforvrenger.
Hvem er du?
Ingen. Hacker og journalist.
Jeg skriver en bok om teknologiens mørke sider.
Slutt å ta Quentinol.
Jeg så journalen din på nettet. Jeg fraråder deg å ta dem.
Hva mer vet du om meg?
Din sykdom opererer innenfor en frekvens som er utenfor teknologien deres.
Du er et avvik, en svart svane.
Et moment 22.
For lite medisin, så tar sykdommen over. For mye, så gjør de det.
- Jeg har ikke tatt dem. - Det er et pluss.
Slå av wifi-en din.
Har du sett rettsdokumentene? Et vanlig motiv.
Alt er antagelser, rykter eller paranoia, inntil man har fysiske bevis.
Er det Pinnacle?
En av filene inneholder alle låsekodene.
Teknologien har revolusjonert verden. Alt beveger seg med lysets hastighet.
Politikk, handel og kriminelle nettverk.
Gå inn på hvilken som helst kafé
så vil du se at vårt virtuelle forbruk er en psykotronisk overtakelse.
Det er ikke å strekke det langt at store multinasjonale selskaper
bygger høyteknologiske bygninger i Tokyo, London og Chicago.
Det er en hel verden av velstående cyber-marionettdukker
som venter på å bli aktivert.
Det skjer nå, og jeg tror at du kan hjelpe meg å bevise det.
Pakkeleveranse.
- Hvordan kom du inn gjennom porten? - Det var åpent. 720, Nancy Hymer?
Ingen beboer her heter det.
- Så 720 finnes ikke her? - Jo, det gjør den.
- Bor Nancy Hymer her? - Jeg kan ikke...
Det bor ingen Nancy Hymer her, så jeg må be deg om å gå.
- Er det Pinnacle? - Jeg ringer vakten.
Jeg vil bare levere en pakke. Du bør få sjekket den porten.
Det ser ut som militærutstyr.
Jeg har glemt navnet, men jeg skal sjekke det.
Jeg kjenner en fyr som kan sjekke Henning Dallquist.
Jeg ser hva jeg kan grave frem.
- Er alt i orden? - Ja.
Russel?
Hei, når kom du hjem?
Hvem bor i 410?
Unnskyld!
Den suiten er tom.
Som jeg sa.
Fasilitetene våre består av et toppmoderne treningssenter,
et utendørs svømmebasseng, et spillerom og en kino med 20 seter.
- Det er den nye generasjonen fiberoptikk. - Hva brukes den til?
- Dessverre ikke det vi leter etter. - Og Henning Dallquist?
Jeg må gå. Jeg ringer deg senere.
- Jeg vil møtes et annet sted. - Hvorfor?
De forfølger meg.
Henning Dallquist er ikke sjefen.
Hvem er det, da?
Jeg vet ikke.
- Hva er dette? - Du bør komme deg vekk, Lauren.
Stikke. Løpe. Forsvinne.
- Jeg kan ikke. - Jeg har vært i dine sko selv.
Jeg kjenner ikke deg.
Jeg vet ikke engang navnet ditt. Du kan være en av dem.
Du fant meg, det var ikke jeg som fant deg.
Når alt kommer til alt så er det en del av deg som de ikke kan røre.
Det er den du skal høre på. Hvem stoler du på?
-Vent.-Kom deg vekk.
Vent!
Lauren, jeg vil at du setter deg ned.
- Hva skjer? - Russel vil at du legges inn igjen.
Hva?
Dette handler om sønnen din, Lauren.
Minner og følelser som har ligget i et mørkt hjørne av underbevisstheten din
så lenge at de har blitt forvandlet til noe annet.
- Lauren. - Hold deg unna meg.
Jeg savner ham også, men du må gi slipp på ham.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre lenger.
Lauren!
Det er et moment 22.
For lite medisin, så tar sykdommen over.
For mye...
I morgen tidlig...
Jeg pakker i kveld så kan du kjøre meg i morgen.
Vil du ikke ha noe?
Jeg har det bra.
Jeg går og trener.
"2. juli, kl 9:00."
"Sett i gang."
Hallo?
Kan noen høre meg?
Drep barnet.
Pust.
Jeg skal få deg ut herfra. Det går bra.
De vil at jeg skal drepe Ali, en tre år gammel jente.
De vil bevise at de kan få noen til å gjøre hva som helst.
Bilen min står på andre siden av veien.
- Sikringen er av. - Jeg går ikke fra deg.
En tre år gammel jente, ikke sant?
- Lauren! - Navnet mitt er Vernon, forresten.
Gå.
Lauren!
- Nødtelefonen. Hva har skjedd? - Han er i baktrappene.
Jeg har sagt navnet mitt allerede.
Hør her! Du hører ikke på meg!
Faen!
Du heter Ephrina, ikke sant? Ali er i fare.
Hold deg unna!
Stopp henne! Hun er gal!
- Stopp! - Jeg vil hjelpe deg.
Hold deg unna meg.
Hold deg unna.
Gå inn i bilen, kjære. Dukk, så ingen kan se deg.
Lauren, jeg vil bare hjelpe deg. Du hadde rett.
Alt du har sagt hele tiden er sant.
- Jeg skyter deg, Russel. - Det er et spionkamera.
Jeg ville bevise at det var i hodet ditt, så jeg gjemte det på kontoret.
Jeg så hva de gjorde med deg. Du var fastspent i den stolen.
Og de bildene og lydene som de pumpet deg med.
Lauren, de tok meg nesten, men nå er jeg her for deg.
Lauren!
Hold deg unna!
Drep jenta. Ali.
Drep barnet.
Drep henne.
Vi er trygge nå.
Vent her.
Er du redd, kjære?
Jeg skjønner at dette virker skremmende og vanskelig å forstå.
Men jeg lover deg at det nesten er over nå.
Greit?
Kan du legge deg her en stund?
Mamma. Vær så snill, drep henne.
Hei, Lauren.
Phillip.
Legg ned veska.
- Noen komplikasjoner? - Nei.
Er du klar over hva du har gjort?
Ja.
- Hvordan føler du deg? - Jeg er tilfreds.
Hvorfor det?
Jeg gjorde som jeg ble bedt om.
Innser du at når dette blir avslørt så blir du siktet for mord?
Bekymrer det deg?
Jeg gjorde som jeg ble bedt om.
Du forstår nok ikke hva du har bidratt til her i dag.
Psykoteknologi.
Kampen om hjernen.
Den nye våpenkampen.
Den hellige gral av globalt herredømme.
Og med din hjelp...
...har vi klart å passere konkurrentene.
Men som i enhver krig, krever enhver seier sine ofre.
Historien vil vise at ikke noe av dette var forgjeves.
Jeg hadde mareritt.
Alle er tilkoblet døgnet rundt.
Et langt, psykotisk anfall.
Hvem stoler du på?
Jeg vil bare hjelpe deg.
Hvem stoler du på?
Russel?
Si til dem at hun er i sikkerhet.
Bevisene om suksess var sterkt overdrevet.
Hva faen er det her?
Jeg får ikke denne greia til å fungere.
Det er kanskje til det beste.
Vi er alle trygge nå.
Norske tekster: Anders Svendsen